Hver dag tager vi beslutninger.
Beslutninger, som fører os fra en dag til en anden.
Beslutninger, som forandrer vores vej gennem livet.
De fleste passerer ubemærket.
Hvad skal jeg tage på i dag? Hvad skal jeg have til frokost?
Hvilken vej skal jeg køre til arbejdet?
Skal jeg svare på sms'en?
Vil det føre til en uvelkommen samtale?
Og så har vi de andre beslutninger. Dem, der kan forandre en.
Måske for evigt.
Gør det ikke. Du behøver ikke vende om.
Hvad kan der ske? Hun klarer sig sikkert.
Jeg kender hende jo slet ikke.
For helvede! For helvede!
Hallo!
For helvede!
Fandens!
Kom nu, din skøre kælling. Kast op!
Kom nu!
Kom nu! Sådan!
Ulækkert.
Sæt mig ned. Hvem er du?
Du kan slå os begge ihjel senere. Jeg hedder Harry, for resten.
Du er modbydelig.
Det var så lidt.
Hun tager ikke helt fejl. Jeg kan være modbydelig.
Jeg er ikke et dårligt menneske, men jeg fatter dårlige beslutninger.
Fandens.
Hvad laver du? Jeg har ringet til dig.
Det her er Lana. Vi har været sammen i tre måneder.
Måske fire. Det kan også være to.
Tv'et overdøvede telefonen.
Kom indenfor.
Jeg ville lave middag i aften. Har du glemt vores date?
Nej.
Sov du?
Nej.
- Er du fuld? - Nej.
- Skæv? - Nej. Måske.
- Hvornår har du fået en fisk? - I går.
- Hvorfor? - Han er sej. Hvorfor forhører du mig?
Paul McCartney sang: "Yesterday, all my troubles seemed so far away".
Men i går var ligeså slem. Bortset fra jeg fik en fisk.
Velkommen til mit kontor. Jeg er indbrudstyv.
Det er ikke det bedste karrierevalg, men det betaler huslejen.
Fyren med den grønne hue er min fætter, Chris. Min medskyldige.
To, to, to, fem.
Damerne først.
Fandens!
- Var der ellers noget? - Nej, vi har det hele.
Okay.
- Hvorfor gør du der der? - Hvad?
Pisser i alle de huse, vi bryder ind i. Hvorfor?
Jeg markerer mit revir.
- Hvorfor skider du ikke i stedet? - Det er ulækkert!
- Hvad laver du? - Jeg fodrer ham.
- Stop. Han kan ikke spise det der. - Hvorfor ikke?
Fordi de er kødædere.
Du skal give ham noget med protein. Kampfiskemad eller myggelarver.
Er du fiskeekspert?
Nej, det er almen viden.
Okay.
- Jeg må tale med dig om noget. - Hvad er det?
Jeg har tænkt over det i nogen tid, og jeg har fået et job.
- Hvilket område? - Nej, ikke et indbrudsjob.
Jeg mener... Jeg har fået et hæderligt job.
- Kender du moster Lacys ven, Esther? - Ja, jeg mistede min uskyld til hende.
Det var specielt. Nå, men...
Hun skaffede mig et vikariat som papirsælger.
Jeg tænkte, at det ville være en god mulighed for mig.
Ja, når bare det ikke spolerer vores planer.
Nej, du forstår det ikke.
Jeg har fået et job, så jeg ikke skal lave det lort her længere.
Jeg bliver snart 28.
Jeg kan ikke bryde ind i folks hjem og stjæle ting hele livet.
Jeg vil ikke blive en gammel taber, der røver familier.
Sæt nu, jeg selv vil stifte familie en dag.
Jeg vil ikke lyve. Du lyder tosset.
Du burde sove.
Men jeg har fundet et godt hus i WeHo på fredag. Det bliver sjovt.
Hørte du, hvad jeg sagde?
Ja, jeg hørte dig.
Fint.
- Men det bliver mit sidste. - Dit sidste hvad?
Indbrud! Hvorfor tager du mig ikke alvorligt?
Lad være med at råbe ad mig.
Godnat.
Jeg sms'er fredag formiddag!
Protein.
Okay, jeg skulle ikke have stjålet knægtens fisk.
Fint. Jeg manglede lige en ting mere at tage mig af.
- Hvordan gik det på arbejdet? - Som sædvanligt.
- Chris vil åbenbart stoppe. - Hvad?
Ja, han har fået et dumt vikariat.
- Godt for ham. - Hvorfor er det godt for ham?
Ingen særlig grund. Jeg er glad på hans vegne.
- Du burde også overveje det. - Overveje hvad?
Jeg ved det ikke. At stoppe og få et hæderligt arbejde.
Slippe for at skulle gemme dig for politiet.
Jeg er glad for mit job. Jeg er god til det. Det er sjovt.
Okay.
Det gør mig ikke til en dårligere person end en med et skide kontorjob.
Jeg har det bare sjovere. Jeg er ikke kedelig.
Hvordan gik din dag på jobbet?
- Vil du virkelig vide det? - Jeg spørger jo, ikke sandt?
Er I flyttet, eller sådan noget?
- Jeg troede ikke, du hørte efter. - Jeg er god til at lytte.
Det er fint. Det er længere hjemmefra, så det tager ti minutter længere.
Når der er meget trafik, tager turen en halv time.
Så ja...
Det er fantastisk.
Jeg tror, at vi begge ved, at forholdet er slut,
men ingen af os har besluttet at gøre noget ved det.
Harry, giv mig det!
Bliv ved! Bliv ved!
Bliv ved!
Skal vi ryge noget græs?
Nej, du snakker for meget, når du ryger.
- Harry, elsker du mig? - Hvad? Hvad er det for et spørgsmål?
Gør du?
Nu sover vi. Du er underlig.
- Hvad laver du? - Jeg går.
Okay.
Er det alt?
- Hvad? - Du forsøger ikke at stoppe mig...
...og spørger ikke, hvor jeg skal hen!
Hvor skal du hen?
Jeg fatter ikke, at jeg gav os en chance. Du er dum, umoden og selvisk.
Jeg magter ikke det her længere.
Var det så det?
Ja, Harry. Det var det.
- Jeg forlader dig. - Hvis det er dét, du vil...
Så tog hun altså beslutningen.
Jeg kunne jo godt løbe efter hende...
Det ser godt ud.
Hvad er det for nogle ridser?
Min... hund lavede dem.
- Har du hund? - Ja, han er ret vild.
Han sover.
Okay, jeg tager det.
Vi går denne vej. Kom.
Hvad er det for en hund? Det er ret store ridser.
Det er en pudelspanielting.
Jeg har også hund. Det er en west highland terrier.
Meget sød, og han er god med aggressive hunde.
Og da du har en aggressiv hund, kan vi gå lufte dem sammen.
Gå tur med dem i parken.
Okay, vi tales ved!
Vi bryder ind i huset i dag. Hos mig om 30.
- Har du pengene fra sidste gang? - Hvad?
Fra det sidste job. Har du solgt det hele?
- Hvad er det for et spørgsmål? - Rolig. Det her er sidste gang.
- Tror du ikke, at jeg betaler dig? - Det sagde jeg ikke.
Jeg vil bare ikke skulle spørge efter dem senere.
Du har måske en nyfunden moral, men du er meget pengegrisk.
Du skal nok få dine penge, okay?
Vi laver et sidste indbrud, og så kan du gå i gang med dit hæderlige job
og få en pokkers masse unger, eller hvad fanden du vil.
Jeg har aldrig set nogen så ophidset over at sidde ved et skrivebord.
- Du skal ikke sove. - Jeg sover ikke. Jeg hviler øjnene.
Du. Se der.
For nemt.
Det må være svært at vælge, hvilken bil de skal tage.
"Skat, vi tager sportsvognen. Vi tager cabrioleten."
"Vi tager cabriolet-sportsvognen. Det bliver godt vejr i weekenden."
Den fyr er garanteret en sugar daddy.
- Lad os komme i gang. - Vent. Den slags glemmer altid noget.
- Kom nu. Jeg vil have det overstået. - Jeg sagde: "Vent!"
- Jeg vil have det overstået. - Vent nu bare lidt.
Hvad var det, jeg sagde?
20 dollar på at det er en mobiloplader.
- Kors...! - Jeg sagde det jo.
- Du skylder mig 20 dollar. - Rend mig.
Kom nu.
Fornemt.
- Hvad fanden laver du? - Kommer i julestemning.
- Harry! - Hvad er der?
- Hvad laver du? Kom nu! - Chris! Se dig om!
Det her er livet.
Det er dit problem. Du leder altid efter noget nyt.
Kom ikke og sig, at din sølle lejlighed i Tarzana er bedre end det her.
- Tager jeg fejl? - Ja!
Ikke om det.
Lad os nu komme af sted.
Nej, jeg vil ikke have det. Kom nu.
Javel, frue.
Tag elektronikken. Jeg tjekker værelserne ovenpå.
Hvad fanden? Hallo! Hvad fanden laver du?
Nu har jeg dig, dit dumme svin.
Harry!
- Harry! - Harry?
- Han er hjemme! - Kom an, din abe!
Harry!
Harry, kom herned!
- Fandens! - Løb, Harry!
- Kom her! - Harry, Harry, Harry!
Slip mig, for fanden!
Nøglerne! Giv mig nøglerne!
Røvhuller.
For dælen, mand! Fatter du, hvad der skete?
Jeg har aldrig set nogen komme tilbage to gange! Hvad er oddsene for det?
- Synes du, det her er sjovt? - Hvad? Nej, jeg fik et adrenalinkick!
Jeg slog en fyr med en vanddunk! Det er helt vanvittigt!
Vi var ved at blive dræbt, Harry! Han ville dræbe mig, for fanden!
- Han ville da ikke dræbe dig. - Jo! Har du mistet forstanden?
- Det er derfor, jeg stopper. - Fald nu ned. Vi er i live, ikke sandt?
- Jeg går nu. - Vent, vent, vent!
Jeg har fundet et job i Toluca Lake i morgen.
Laver du fis? Er det her en joke?
Vent! Det er en guldgrube, helt sikkert!
Nej! Nej, jeg er færdig! Det har jeg jo sagt.
Jeg vil ikke sætte livet på spil for nogle skide smykker og gamle computere.
- Vent! Vil du ikke have dine penge? - Nej, behold dem.
- Vent! - Hvad er der?
Kommer du hjem til mormor på søndag?
Ja, jeg kommer.
Hvis du lukker døren, kan du ikke komme tilbage!
Det siges, at man ikke kan se en regnbue uden regn.
Regnbuer er overvurderet. Hvis det var op til mig...
Han kommer tilbage.
...ville jeg vælge solskin hver dag.
Det er Chris. Læg en besked eller send en sms som et normalt menneske.
Hvor er du? Vi skal slå til klokken 12.
Jeg sms'er adressen.
Jeg tilgiver dig måske for alt det pis, du fyrede af.
Læg en besked efter tonen.
Chris, hvad fanden? Klokken er 12. Den er endda over 12.
Jeg begynder at tro, at du mente det alvorligt i går.
Du er måske på vej. Jeg venter lidt til.
Læg en besked efter tonen.
Chris, du har spoleret det. Du har spoleret det hele.
Du skal ikke engang tænke op at dukke op nu.
Otte, syv, otte, ni.
Hvis jeg finder en milliard dollar, så deler jeg dem ikke med dig.
Og jeg vil skide på, at vi er fætre.
- Ved du hvad mere? - For at høre din besked...
Rend mig!
Fandens.
Pokkers.
For helvede! Kors i røven!
- Satan og helvede! - Hej...
Er du okay?
Indser du, at jeg røver dig?
Jeg stjæler alt, hvad du ejer.
Det er i orden. Luk døren, når du går.
- Hvad laver du? - Venter.
Forsøger du at begå selvmord?
Det her er antibiotika. Det tager ikke livet af dig.
Fandens også!
- Hydrokodon. Det kan gøre det. - Tak.
Luk døren, når du går.
Døren!
Skøre kælling.
Nu er jeg her igen. Tid til at tage en beslutning.
Redde nogens liv eller køre hjem og spise popcorn foran mit nye tv.
I ved sikkert, hvad jeg valgte.
Fandens! Fandens!
Hallo!
Sådan! Ulækkert.
Burde jeg blive, eller skal jeg smutte nu?
Hvis jeg går, får jeg problemer.
Hvis jeg bliver, får jeg dobbelt så mange problemer.
Jeg elsker den sang.
Jeg tror søreme, at jeg bliver.
Godmorgen, solstråle.
Mit hoved gør skideondt.
Jeg ville give dig smertestillende, men du har kastet alle piller op.
Hvorfor er du her stadig?
Du vil sikkert sikre dig, at jeg skyder hjernen i smadder.
- Det ville du aldrig gøre. - Hvorfor ikke?
Kvinder plejer ikke at gøre sådan.
I skærer jeres håndled op eller tager en overdosis,
så I ser godt ud efter døden.
Mænd skyder sig i hovedet eller hænger sig selv.
- Der er forsket i emnet. - Fascinerende.
Klædte du mig på?
Ja. Det føltes underligt at stirre på en halvdød piges babser.
Følger du efter mig overalt?
Hvorfor ringede du ikke til politiet?
Det ville jeg også, men du sagde, at du ville sladre, hvis jeg gjorde det.
- Gjorde jeg? - Ja.
Hvad er din plan? Du kan ikke overvåge mig hele tiden.
Du lyder, som om jeg har en plan.
Hvorfor forsøger du egentlig at begå selvmord?
- Laver du fis? - Glem det.
- Tror du, jeg vil sludre om det? - Jeg sagde "glem det".
Læg en besked efter tonen.
- Hvad er der? - Ikke noget.
- Skal jeg tænde tv'et for dig? - Nej.
Vil du stirre på en mørk skærm?
- For pokker. - Er du sulten?
Skal du spise?
Jeg ved ikke, hvad der sker, når man har været ved at dø.
- Skal man spise? - Jeg aner det ikke.
- Ved du hvad? Vi undersøger det. - Fint.
Hvordan formulerer man spørgsmålet?
Er det okay at spise, når man har været ved at dø?
Jeg behøver ikke spise noget. Jeg er her for at tjene dig.
Skal jeg tjekke mad og overdoser?
Hvad skal man spise, når man næsten har fået en overdosis smertestillende?
Du bør tage på hospitalet.
For pokker, jeg spiser noget! Ti stille, begge to.
- Pasta? - Jeg er ligeglad.
- Æg? - Ligeglad.
En halv sandwich?
Adr!
Vi satser på æggene.
Morgenmad til middag.
Hvor er dine stegepander?
Du er en stor hjælp.
Her har vi den!
- Din fyr står vist for maden her. - Hvad?
Er fyren, der bor her, ikke din kæreste? Jeg så tøjet i garderoben.
Nej, vi er ikke sammen længere.
Virkelig? Det gik stærkt.
- Hvad gik stærkt? - Jeg så ham for et par dage siden.
Jeg bryder ikke ind hvor som helst. Jeg overvåger stederne først.
Sikrer mig, at ejerne ikke har våben eller aggressive hunde.
- Jeg vil ikke slås ihjel. - Hvor betænksomt af dig.
Men ham fyren? Han kører Prius og drikker grønne smoothies til morgenmad.
Han synes bestemt ikke om våben, vel?
Det har du ret i.
Hvor er bestikket?
Igen ingen hjælp.
Nå?
Nå hvad?
- Hvornår skete det? - Milde moster!
Du stiller flere spørgsmål end min skide psykiater.
Har du en psykiater? Du burde få pengene tilbage.
Det skete i morges.
- Surt. - Ja, vi var forlovede.
Surt igen. Det gør mig ondt.
- Det er en masse salt. - Va?
- Bruger du altid så meget salt? - Salt får alt til at smage bedre.
- Det er ikke sundt. - Hvorfor ikke? Det er naturligt.
Det er det bare ikke.
Du har lige villet begå selvmord, men er for bekymret over dit natriumindtag.
Hvem vil begå selvmord, når man har salt og smør?
De her er to grunde til at leve.
Du er en fornøjelse at tale med.
Læg en besked efter tonen.
Det er fandeme for meget! Tag så telefonen, Peter!
Vær en mand, for helvede, og tag din telefon!
Skiderik!
For pokker.
Er du okay?
- Skal vi ryge noget græs? - Ja, tak.
Manden tror, at et vikariat vi gøre ham lykkelig.
Ih ja! Hvem bliver lykkelig af et vikariat?
Ingen.
Hvem er nogensinde lykkelig?
Det giver ingen mening.
Han har stor viden. Han ved skidemeget om en masse lort.
Han ved endda en masse om fisker.
Ikke bare fisker. Han ved alt.
Hvad er der?
Det hedder også fisk i flertal.
Jeg tror ikke, det kan hedde fisker.
- Du er meget høj. - Hvad? Kun lidt.
Du er helt oppe at køre.
Men tag det roligt. Jeg er også høj.
Nøglen er selvmedicinering.
Du, jeg har et spørgsmål.
- Hvorfor badekarret? - Hvad?
Hvorfor begå selvmord i badekarret?
Jeg tænkte, at hvis pillerne ikke virkede, så ville jeg måske drukne.
Der er en pool lige her.
Det havde jeg ikke tænkt på.
Kæmpe fejl.
- Fiskerere. - Fiskerere? Fiskere.
Fisere. Fisenem.
- Fisefornem. - Fisefornemmelse.
- Hedder det ikke sådan? - Helt sikkert ikke.
Jeg ville ikke kalde forholdet dårligt, men det er ikke godt.
Jeg elsker min mor, men af og til vil jeg låse hende inde på et hjem.
Amen.
Folk giver altid en dårlig samvittighed. "Din mor gav dig livet."
Jeg er 30 år gammel.
Jeg troede ikke, at fødslen indebar, at man skulle være evigt taknemmelig.
For pokker... Jeg kan ikke tisse, når du står der.
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg har en genert blære...
...og jeg er skræmt fra vid og sans lige nu.
Jeg synes heller ikke om det, men du må ikke være alene.
Kan du lave vandlyde?
- Vandlyde? - Ja.
- Luk op for vandet. - Nej, lav en lyd.
Ja.
Okay, tak.
- Hvad snakkede jeg om? - Noget om din mor.
- At hun fødte dig? - Nej.
Hvorfor overlever den mindste pige altid i skrækfilm?
Hvad mener du?
Det er altid den magre pige, som er lidt sjusket.
Lidt ligesom på andendagen af Coachella.
Og skurken siger: "Kan ikke tage fat om små håndled med store hænder!"
Som om hendes håndled er smurt ind i fedt.
Det har du ret i.
Ligesom pigen der. Se.
Se. Han tager fat i hende, og hun råber: "Slip mig!"
Og vupti, så stikker hun af!
Det har du ret i.
Indsmurte håndled.
Det er meget irriterende...
...og krænkende for alle andre.
Sms'er du til ham?
Gør du?
Det kommer ikke dig ved.
- Lad være. - Hvorfor tror du, at jeg lytter til dig?
Hvis jeg bliver ved med at sige en masse skidt, bliver noget måske hængende.
Helt ærligt, hvad er din plan?
- Hvad? - Jeg vil begå selvmord, Harry.
Uanset om det sker i aften, i morgen eller i overmorgen. Det vil ske.
Du kan ævle løs og våge over mig, men det ændrer ingenting.
- Jeg vil ikke være her længere. - Det passer ikke.
Det er sandt, og det er selvisk af dig at tvinge mig.
Så er jeg altså selvisk.
Du godeste.
- Du skal ikke følge efter mig. - Jeg forstår ikke, hvorfor nogen vil dø.
Det er ikke op til dig at forstå det.
Fandens!
Jeg ved ikke, hvorfor du gør det. Du kender mig jo slet ikke.
Jeg ved det heller ikke.
Jeg vil gøre det. Du kan ikke sige eller gøre noget for at forhindre det.
Gør det nu ikke så skidesvært.
- Jeg synes bare... - Hold nu op!
- Hvis du ønsker det. - Dt gør jeg.
På en betingelse. Du skal have et sidste måltid.
- Hvad? - Et sidste måltid. Vind eller forsvind.
Men det er jo det, du vil... Selv fanger får et sidste måltid.
Hvad er der med dig og mad? Du virker jo helt besat.
Jeg er ret sikker på, at du er den eneste, der ikke er besat af mad.
Jeg laver mad til dig.
Hvis du stadig vil begå selvmord bagefter, så går jeg. Aftale?
- Forsøger du at få mig med på en date? - Hvad?
Du tilbyder at lave mad til mig. Det er temmelig...
- Nej, det er en besættelse af mad. - Okay.
Kom nu!
- Jeg skal altså bare spise? - Ja.
- Og så lader du mig dø i fred? - Ja.
Så siger vi det, men lav nu noget fint.
Er filet Mignon fint nok til dig?
Peter er vegetar, så held og lykke med at finde det her.
Det anede mig.
- Kom. Jeg har en idé. - Nej, for pokker...
Nej.
Hvorfor ikke? Hvis du dør, så gør jeg dig en tjeneste.
- Du kører for stærkt. - Selv tak.
Hvor tit skal man fodre fisk?
- Fisk i havet? - Nej, akvariefisk.
Det ved jeg ikke. Jeg tror, folk fodrer dem hver dag.
- Virkelig? - Det tror jeg. Jeg ved det ikke.
Daisy? Herregud, jeg syntes nok, det var dig.
Hej, Anna.
- Hvordan går det? Er du okay? - Jeg klarer mig.
- Du husker vel Michael? - Ja, dejligt at se dig igen.
Er det din nye kæreste?
Du godeste, nej. Harry brød ind i mit hus og har kidnappet mig.
Skat, du har altid været så sjov.
- Har du det godt? - Ja, jeg har det fint.
Vi burde drikke kaffe sammen engang.
Okay? Har du stadig det samme nummer?
- Vi skal af sted. - Jeg sms' er til dig.
Jeg er ked af det med dig og Peter.
Er du okay?
- Det spørger du om for tit. - Gør jeg?
- Ja, det er et dumt spørgsmål. - Sandt nok.
Du er en skide kujon, Pete! Jeg hader dig!
Jeg hader dig! Du skal slet ikke tænke på at ringe til mig, okay?
Undskyld. Jeg er bare så vred.
Jeg må tale med dig, så vær sød at ringe.
- Sig ikke noget. - Det gjorde jeg heller ikke.
Middagen serveres klokken 19.00.
Skal du have det der på?
- Hvad er der galt med det her? - Ingenting.
- Er der noget galt med mit tøj? - Nej, ikke spor.
Jeg troede, du gerne ville være smukkere, når du dør.
Skal jeg klæde mig pænt på?
Du kan gøre, som du vil. Det er ikke mit sidste måltid.
Se, hvad katten har slæbt ind.
Jeg fik dine beskeder. Undskyld. Det skal ikke slutte underligt.
Jeg kan ikke høre dig. Jeg er i gang med at rulle mig i pengene.
Det glæder mig at høre.
- Er det musik? Er du til fest? - Hvad? Nej, jeg træner.
- Det lyder mindre sjovt. - Jeg skal kunne passe mit jakkesæt.
- Så du kommer ikke tilbage? - Nej, det gør jeg ikke. Beklager.
- Det er dit tab. - Hør...
Tak for alt, Harry. Det har været sjovt.
Ja, det var godt nok.
Vi ses jo stadig, men uden at flygte fra folk, der vil myrde mig.
Nå, men mor dig godt med det der papirjob, eller hvad det nu er.
- Og dø nu ikke af kedsomhed. - Jeg vil forsøge.
Jeg er nødt til at løbe.
Okay, men vi ses vel hjemme hos mormor?
Ja. Vi ses.
- Hej. - Vi ses.
Du må ikke grine ad mig.
Wow!
- Jeg ser fjollet ud. - Nej, det gør du ikke.
Jo, jeg ligner en pige, der har fået en makeover af medlidenhed.
Nej, du ser fantastisk ud.
Det her ser meget fint ud.
Du ville have det fint, så du får det fint.
Tak.
Hvad er der?
Ingenting. Det her er bare meget datet.
Hvad er der i vejen med det?
- Pænt jakkesæt. - Denne gamle sag?
- Fandt du den i et støvet hjørne? - Det var præcis, hvad der skete.
- Skål for dig. - For mig?
- Ja, det er din aften. - Du må ikke skåle for mig.
- Hvad vil du så skåle for? - Alt muligt andet.
- Skål for mig. - Det er endnu værre.
Okay, skål for dig. Harry, hvis efternavn jeg ikke kender.
- Lad os begynde. - Held og lykke.
Du godeste! Det er virkelig lækkert!
Jeg vil fortælle dig hemmeligheden. Salt, masser af salt.
Revolutionerende.
Nå... Hvad vil du lave efter døden?
- Hvad mener du? - Hvad er din første tanke?
- Når jeg er død? - Ja.
- Mener du livet efter døden? - Selvfølgelig.
Tror du på alt det?
- Hvad? Gud? - Ja.
- Det tror jeg. Gør du ikke? - Nej.
Hvad er meningen så med alt det her?
- Jeg vidste, du ville spørge om det. - Og?
- Spørgsmålet giver ingen mening. - Hvorfor?
Vi burde spørge, hvordan vi blev skabt, eller hvad vi kan gøre, mens vi er her.
At spørge, hvorfor vi er her, er fjollet. Det giver ingen mening.
- Ingen mening? - Nej.
Mennesker tilbringer hele livet med at søge svar på, hvorfor vi er her,
når vi egentlig bare er en flok aber, der forsøger at have sex med hinanden.
Så du tror ikke, at der sker noget efter døden?
Jo, det gør der, men det involverer ikke mig.
Med den holdning forstår jeg godt, hvorfor du ikke vil leve.
Morsomt.
Hvis du er ateist, hvorfor vil du så dø?
- Hvad er forskellen? - De fleste får noget efter livet.
Men du mener, at det her er det hele.
Hvorfor vil du opgive det eneste, du nogensinde får?
Jeg synes ikke, det er specielt godt.
- Vil du fortælle mig hvorfor? - Fortælle hvad?
Hvorfor du vil gøre det.
Hvorfor vil du vide det?
Det ved jeg ikke. Jeg vil nok bare gerne vide det.
- Jeg ved ikke, om jeg kan forklare det. - Prøv.
Okay...
Du ved, at der er øjeblikke i livet, man altid kan huske
fordi man var så lykkelig, at man ikke kan glemme dem?
Ja.
Jeg har aldrig haft sådan et øjeblik. Jeg har aldrig følt det.
- Hvordan var det, da du var barn? - Jeg løj.
Jeg gjorde, hvad man forventede af mig. Jeg så lykkelig ud,
men der var ingenting på indersiden.
Vent her.
Når jeg var ked af det, da jeg var barn...
...plejede min mor at sætte en plade på og tvang mig til at danse med hende.
Må jeg?
Hvad er det for en sang? Jeg kan godt lide den.
Aner det ikke. Det er din plade.
- Hvordan har du det lige nu? - Lige nu?
Har du det stadig elendigt?
Jeg har det... mindre elendigt.
Mindre elendigt er godt.
Nej, nej, nej!
Jeg smider dig i poolen. Du skal i.
Din skiderik!
Jeg vidste det.
Jeg burde have stolet på min intuition.
Nej, ikke igen.
- Hørte du det? - Hvad?
Betjente...
Sir, vi har modtaget klager over lydniveauet her.
- Skrig. Høj musik. - Ja, jeg har bare...
- Er alt, som det skal være? - Ja, alt er...
Jeg bemærkede også, at der var spraymaling på en port-sensoren.
Den ser ud til at være blevet brudt op.
Vi har talt om at lave den.
Er der andre i huset?
Ja, der er nogen her.
Skat, er alt i orden?
Frue, vi har modtaget klager over støjen.
Det er jeg altså ked af.
Ved du hvad? Det er vores etårsdag.
Vi gik lidt for langt med vinen og musikken.
Jeg lover, at vi dæmper os.
Jeg ved, at I bare passer jeres arbejde, og jeg sætter pris på...
Vi sætter pris på, at I kommer og siger det.
Ved I hvad...
Nogle af jeres naboer er ret stive.
- Så vi påskønner forståelsen. - Ja... Tak, drenge.
- Vær nu forsigtige i aften. - God etårsdag.
Mange tak.
For fanden da! Så du deres miner? Jeg blev frøs til is.
Hvordan bar du dig ad?
Du er vel klar over, at det her ikke ændrer noget?
Gør det ikke?
Nej.
- Jeg synes, du tager fejl. - Harry...
Det synes jeg altså. Du begår en fejltagelse. Du kan finde lykken.
For pokker, du sagde, at jeg bare skulle spise middag med dig!
- Jeg ombestemte mig. - Ombestemte du dig? Sådan er det ikke!
- Hvorfor ikke? - Fordi det er mit liv, Harry!
Det er op til mig, om jeg vil afslutte det eller ej!
- Du ønsker det slet ikke. - Du kender mig ikke!
Peter!
Nej, undskyld. Du må ikke råbe.
Vent lidt. Jeg går udenfor.
- Vent! - Hvad laver du?
Hvorfor kører du?
Bare fordi du vil begå selvmord, skal du ikke hoppe ud foran nogens bil.
Jeg vil ikke bære den byrde resten af livet.
- Hvor skal du hen? - Hvor jeg skal hen?
Jeg kører min vej, Daisy, som du bad mig om.
Hvorfor? Jeg forstår det ikke.
Er du virkelig så tosset? Du ville jo have, at jeg kørte.
- Skal jeg blive? - Nej. Nej.
Hvad fanden vil du?
Du er en stor skiderik! Jeg ville dø!
Jeg stopper dig ikke længere, vel?
- Gå ad helvede til, Harry. - Pøj-pøj. Skær på langs af armen.
Skrid! Skrid, for fanden!
For helvede!
Dit dumme kvaj! Det er lige derfor, man ikke hjælper andre mennesker.
For fanden! Jeg har ikke brug for det lort i mit liv.
Jeg har ikke brug for hende. Jeg har ikke brug for min fætter.
Jeg har ikke brug for nogen.
Jeg er enspænder.
Jeg er skideligeglad.
Hvem går op i det?
Det er ikke mit problem.
Hun kan gå ad helvede til.
Fandens!
Kom nu, kom nu. Gør det ikke, Daisy.
Fandens, fandens, fandens!
For helvede!
Daisy!
Daisy! Daisy!
For helvede!
Daisy? Daisy!
For helvede!
Daisy! Kom nu!
Daisy? Kom nu, Daisy!
For helvede!
Daisy! Vågn op.
Som sagt: Visse beslutninger kan forandre ens liv.
Daisy? Sådan, ja.
Sådan.
- Daisy? - Hvad fanden laver du?
Hvorfor lader du mig ikke dø?
Jeg ved det ikke.
Tak.
Hvorfor synes du om mig?
Jeg aner det ikke.
Du er et rigtigt tossehoved.
Det er du også.
Du fortalte en selvmordstruet pige, hvordan hun kan begå selvmord.
Så er vi vist nogle tossehoveder.
Hvor skal du hen?
Jeg vil lade dig sove.
Hvorfor?
Du ligner en, der er ved at falde i søvn.
Vent.
- Kan du blive? - Blive?
- Herinde? - Ja.
Kan vi bare sove?
Ja.
Harry.
Harry!
Jeg kan ikke sove.
Hvad vil du?
Jeg sagde jo, at jeg aldrig har været lykkelig.
Det var løgn. Jeg har været lykkelig en gang.
Da jeg var lille, kendte jeg en pige, der hed Shelby.
Hun blev mobbet af to snothvalpe.
En dag råbte de op og svinede hende til.
Så jeg løb der over, tog fat i deres hestehaler,
og pressede deres ansigter ned i sandet.
De løb grædende væk og kaldte på læreren.
- Gjorde det dig lykkelig? - Ja.
- Det er da sygt. - Jeg ved det godt.
Var Shelby taknemmelig?
Egentlig ikke. Det endte med, at hun sladrede.
- Virkelig? - Ja, var det ikke uforskammet?
- Dumme Shelby. - Ja, dumme Shelby.
Hvordan kan du vide, at jeg ikke forsøger at gøre det igen?
Bagdøren var låst.
Hvad?
Døren var låst, da jeg kom tilbage, som om du gerne ville findes.
Det var fjollet.
Måske.
Er du sikker på, at du vil have en skør pige som mig?
Egentlig ikke.
Jeg er stadig vred, fordi du reddede mig.
Det ved jeg godt.
- Herregud! - For helvede!
Tag solbrillerne. Voldtag mig ikke.
- Hvad fanden taler du om? - Hvem er du? Det her er mit hjem!
- Peter? - Daisy? Hvad laver du her?
- Peter, undskyld. - Du kan ikke bare dukke op.
- Vi har sagt det. Du kan blive anholdt. - Ja, undskyld. Jeg flippede ud.
- Jeg ringer til politiet. - Hvad fanden sker der her?
Først alle de telefonsamtaler og så... Hvad foregår der?
Har hun sagt til dig, at hun bor her?
For pokker, den var god!
Din galskab har nået nye niveauer!
- Er det mine hummershorts? - Rør mig ikke, Cynthia. Aldrig!
- Få nu noget hjælp, min ven. - Gå væk.
Tag dig ikke af hende, skat. Hun er tosset.
Hvad helvede? Har du læst vores post? Det er utroligt.
Hej, jeg ringer for at anmelde et indbrud.
- Nej! Ingen ringer til politiet. - Adressen er...
- Daisy, bor du ikke her? - Jeg har boet her.
Det er over et år siden, din psyko. Du hører hjemme på tosseanstalten.
Så bollede Peter min bedste ven, og nu venter de barn og er lykkelige
og lever deres perfekte, lille liv, som om intet var sket.
- Hende? - Ja.
- Jeg har altså sagt undskyld. - Det var ikke, hvad der skete.
Vi havde ingen fremtid på grund af dine psykiske problemer.
Det har intet med Cynthia og mig at gøre.
Jeg ved ikke, hvem du er, men alle fyre bør vide, at hun er sindssyg.
Hun er ikke rask, og hun er farlig.
Jeg råder dig til at stikke af. Flygt, mens du kan, tro mig.
- Har I en fastnettelefon? - Hvad?
- Har I en fastnettelefon? - Nej.
Giv mig din telefon. Giv mig din skide mobil.
- Der sker ikke noget, skat. - Vi gør sådan her.
Vi går. Din kone er gravid, og du kører en hybridbil.
Hallo!
Så jeg tror ikke, vi får nogen problemer.
- Vent, har du noget at sige? - Hvad?
Disse mennesker ødelagde dit liv. Har du noget at sige til dem?
Det er i orden.
Cynthia.
Jeg stolede på dig. Du var min bedste ven. Jeg fortalte dig alt.
Jeg var ved din side, hver gang dit hjerte blev knust.
Jeg hjalp dig med at fjerne din klitorispiercing.
Jeg rådede dig fra at få den. Den var modbydelig og dum.
Og Peter, du knuste mit hjerte.
Du flåede det i millioner af stykker, og derfor hader jeg dig.
Jeg får kvalme, når jeg ser dig. Hvordan kunne jeg gå i seng med dig?
Jeg elsker dig ikke. Jeg hader jer begge to.
Ved I hvad? Du kan rende mig, og du kan rende mig!
Og jeres dumme hus kan rende mig! Det er kedeligt og dårligt indrettet!
Og din baby kan rende mig! Jeg håber, han bliver en sinke!
Hun mente nok ikke det sidste.
Jeg hader dette dumme hus. Ingen kan spille klaver!
Jeg er ikke særlig stolt over, at jeg løj for dig. Det må du undskylde.
Jeg brød også ind hos dem, så jeg dømmer dig ikke.
Hvem ville mon vinde i en konkurrence om at være skør?
Du, med en knusende sejr.
Det har du nok ret i.
Velkommen til min simple bolig.
Herregud!
Folk i denne by er nogle udskud!
- Er du sulten? Jeg laver morgenmad. - Hvorfor vil du altid give mig mad?
Jeg salter rigtigt. Du vil elske det.
I sidste ende er livet kun en sammenfatning af ens valg
og hver dag har man mulighed for at forme det, som man vil.
Tekster: Torben Christensen